Nimeni on Uhtred, Uhtredin poika.
Synnyin saksina, mutta minut kaappasi ja kasvatti tanskalaiset.
Nyt olen sidoksissa kuningas Alfrediin, ja avioliittooni Wessexissä.
Minulla on kristitty vaimo, josta välitän, -
ja lapsi, jota en ole koskaan nähnyt.
- Sain maata, joka on velan rasittama. - Se on huomattava summa.
Alfred voisi mitätöidä sen, muttei halua.
Lisäksi sain luihun palvelijan, johon en luota.
Vaikka kaipaan tanskalaisten elämäntyyliä, elämän paloa ja halua taistella...
Älä koskaan taistele Ubbaa vastaan.
Kohtalo oli sekoittanut saksilaisen sydämeni syystä.
- Ubba on palannut Irlannista. - Missä minun laivastoni on?
He lähtivät Lontoosta muutama päivä sitten ja ovat jo lähes täällä.
Kohtalo on kaikki.
Herra, milloin tarvitset apua?
Mildrith, luojan kiitos.
- Mitä teet täällä? - Sinun on tultava mukaani. Rauha on ohi. Olemme piiritetty.
- Mistä lähtien? - Kerää tavarasi nopeasti.
- Tanskalaiset ovat lähes täällä. - En voi tulla mukaasi.
- Sinun on tultava. - Jos rauha on ohi, missä on Uhtred?
Tanskalaiset rikkoivat aselevon. Tapoimme takuuna olleet panttivangit, -
ja he ovat varmasti toimineet samoin. Jos Uhtred on elossa, hän on liittynyt tanskalaisiin.
- Ei ole. - Täällä ei kuitenkaan ole turvallista.
Sinun on tultava mukaani.
Pyydän, lapsesi turvallisuuden vuoksi.
Älkää huoliko meistä, rouva. Siirrymme karjan kanssa vuorille.
Hoitakaa itsenne vain turvaan täältä.
Piilotan kaiken arvokkaan!
Älä vain revi sitä, se menee rikki.
- Katso missä se on jumissa. - Paljonko tahdot hevosestasi?
Se ei ole myytävänä.
Maksan siitä tuplahinnan. Hopeassa.
- Onko löytynyt henkiinjääneitä? - Ei minun rannaltani.
Jumala otti luokseen satoja paskiaisia.
Puhutaan tosin, että satoja rantautui elävänä rannikolle toisaalla.
Ovatko he ystäviäsi?
Sinun kannattaisi viedä perheesi turvaan.
- Ertwit. - Hän todellakin on isänsä näköinen.
Pikku Ertwit.
Toivotaan ainakin ettei hän peri luontoani.
He saapuivat.
- Odda. Wulfhere. - Teidän ylhäisyytenne.
Vaikeita aikoja on edessämme.
- He eivät lepää koskaan. - Marsimmeko yhdessä vai erikseen?
Erikseen. Te suuntaatte yhdessä Severn-joelle ja kohtaatte Ubban.
- Itse suuntaan etelään ja kohtaan Guthrumin. - Eikö kaikkien pitäisi suunnata Severn-joelle?
Jos voitamme ensimmäisen taistelun, toista ei ehkä tulekaan.
Vaikka voittaisimme, emme voi tietää, moniko joukoistamme selviää.
Osa Guthrumin laivoista on rantautunut, enkä voi sallia hänen vain kävelevän halki Wessexin.
Hänet on kohdattava. Odda, mikäli toista onnistaa -
- kukistaa vastustajansa nopeasti, marssimme auttamaan toista. - Luonnollisesti, herra.
Valmistautukaa.
Voi tyttönen. Sarkaasi on ihana kyntää.
Ihana sarka kynnettäväksi.
Parempaa kuin ohra.
Hyvä luoja, tyttönen. Parempaa kuin ohra.
- Parempaa kuin ohra! - Herra.
Anteeksi, herra. Tätä ei ole tapahtunut aiemmin ja lupaan ettei enää tapahdu.
- Tämä oli tytön idea. - Missä vaimoni on?
- Idea ei ollut minun. - Missä on vaimoni ja lapseni?
Odottakaa, herra. Hän on nuoremman lordi Oddan mukana.
- Oddanko? - Kyllä. Hän haki vaimosi ja poikasi turvaan.
- Poikaniko? - Kyllä, herra. Teillä on poika.
Komea pikkumies onkin. Aivan isänsä näköinen.
- Minun pitäisi riistää pallisi tästä häpäisystä. - Niin pitäisikin... Ei pitäisi, herra. Pyydän.
En välitä sinusta, vaimostasi, lapsistasi tai huorastasi.
Hän pakotti minut. Lupasi kolikon siitä.
Se oli väärä lupaus. Minulla ei ole kolikkoa.
- Tarvitsen levänneen hevosen, ruokaa ja juotavaa. - Kyllä, herra. Hevosesi palasi.
Se on tallissa.
- Taloni ei ole talosi. - Pyydän anteeksi, herra.
Maani ei ole maitasi. Jos pidät minua vielä pellenäsi, tapan sinut.
- Kyllä, herra. - Nauttisin siitä.
Sen uskon.
Poistu.
CYNUITIN KUKKULA WESSEXIN KUNINGASKUNTA
Meillä on miesylivoima.
On, jos laskette mukaan maajussit ja naiset, herra.
- Pelkäätkö heitä, Leofric? - En, vaikka jotkut pelkäävät.
Kyse ei ole pelosta vaan strategiasta. Hallitsemme kukkulaa. Heidän on tultava tänne.
- Entä, jos he päättävät odottaa? - Miksi odottaisivat?
- Koska olemme eristyksissä täällä ylhäällä. - Myös tarvikkeita on vähän.
He eivät tiedä sitä.
Odottelemme täällä. Pysymme asemissamme.
Hyvällä tuurilla Alfred ehtii vielä avuksemme.
Toistaiseksi pysymme tässä.
He tarkkailevat meitä.
Heillä on kukkula hallussa, mutta en haluaisi odotella.
Eli, koska hyökkään?
Katson riimuista.
Tarvitsen tarkan vastauksen.
Hankin sellaisen.
Minulla on vastauksenne.
Katsokaa. Olemme tässä kukkulan juurella.
Saksit ovat huipulla, mutta siitä ei ole heille etua.
Tässä on sulka heidän leiristään. Rutikuiva ja haalistunut.
Vesi virtaa kukkulalta alas, ei ylös.
Toiveesi on kuultu. Nopea hyökkäys on hyväksi.
- He ovat heikkoja. - He joko antautuvat tai kuolevat.
Sen jälkeen marssimme Wessexin sydämeen.
Kilpimuuri!
Eteenpäin! Yksi, kaksi!
- Ratsastaja lähestyy! - Pysähtykää.
Hae Odda. Vanhempi.
Se on Uhtred. Miten hän on elossa?
Kysytään häneltä. Jaarli Uhtred, pelkäsimme, että olisit kuollut.
Se ettet ole, on ihme tai jotain vähemmän jumalallista.
- Missä on vaimoni ja lapseni? - Hän on turvassa.
- Toitko hänet tänne? - Etkö kuullut. Hän on turvassa.
- Hain vain hänet turvaan. - Mildrith on vaimoni seurassa.
Minun maillani. Minun talossani. Siellä, missä hän muinoin eli onnellisena.
- Laita se tikari pois. - Vanno, ettet ole koskenut häneen.
- En tekisi sellaista. - Vanno!
Otat tikarisi pois herrani kaulalta, ja teet sen heti.
Ääliö, -
saat sanani ettei vaimoasi eikä poikaasi ole vahingoitettu.
Vannon sen. Tee, kuten pyysin.
- Petturi, mutta mitä muuta voisi odottaakaan. - Nyt loppu tuo tappelu.
Hajaantukaa, kaikki!
Vaimosi on edelleen kummityttöni. Saisit kiittää poikaani, etkä uhkailla häntä.
Tulet juttusilleni, kun olet rauhoittunut, ja selität minulle, -
miksi yhä olet elossa ja tyhmä.
Palasit kuolleista muuttumattomana.
Sinun olisi tarvinnut vain kysyä, olenko nähnyt vaimoasi.
Se ehkä olisi ollut parempi vaihtoehto.
Silloin nuoremman Oddankaan ei olisi tarvinnut paskoa alleen.
- Onko vaimoni kunnossa? - Hän on kunnossa.
- Lapsi kuitenkin... - Onko hän sairas? - Ruma.
- Kuten isänsäkin. - Pahempaa. Pili on pieni kuin maapähkinä.
Kuten isälläänkin.
Jos haluat nähdä hänet, kannattaisi häipyä täältä. Olen tosissani.
Olemme jumissa täällä kukkulalla ja tänne myös kuolemme.
- Mitä mieltä Odda on? - Hän on kelpo mies, mutta soturina, -
häntä ei juuri lampaasta erota.
Meillä on rinne apunamme.
- En luovu siitä edusta. - Ruoka on ongelma. Kauanko voimme odottaa?
- Etsimme ruokaa. - Kauanko ruokavarasto kestää?
Riittävän kauan, että Alfred saapuu.
- Itse kerroit myrskyn tuhonneen Guthrumin laivat. - Ei kaikkia.
Ehkä kuitenkin riittävän monta. Joten odotamme.
Olen samaa mieltä.
Odotamme Alfredia mahdollisimman kauan.
Ehdotan heille neuvottelua.
Sen jälkeen lähetän metsästäjät liikkeelle. Isolla joukolla.
Alfred saapuu vielä tänne.
- Osallistun neuvotteluun Ubban kanssa. - Et ole kutsuttu.
Se on oikeuteni.
Jos muut panttivangit tapettiin, miten hän on hengissä?
Tanskalaiset kaappasivat hänet lapsena ja hän selvisi.
- Pärjäämme hyvin seuraamalla häntä. - Seuraamalla häntäkö?
Tarkoitin kuuntelemalla, mitä hänellä on sanottavaa.
- Lordi Ubba. - Saanen esitellä Lordi Oddan Wessexistä.
Näytät olevan läsnä kaikissa neuvotteluissa. Onko sinua enemmän kuin yksi?
Lordi Ubba on Alfredin luottomies.
Ei kiinnosta paskan vertaa. Hänen pitää vain antautua.
- Antautumista ei ole tulossa. - Mitä on tulossa?
Antautumista ei ole tulossa.
Ajattelin kehottaa teitä palaamaan laivoillenne.
Guthrum päätti rikkoa rauhan, mutta sinun ei tarvitse toimia samoin.
Emme palaa laivoillemme.
Enkä minä poistu kukkulalta. Teillä ei ole asiaa Wessexiin.
Asiani on tappaa sinut.
- Voit yrittää. - Guthrumin laivasto on poissa.
Njord veti koko laivaston mukanaan syvyyksiin.
- Valehtelet. - Näin sen kuolevan ja miesten hukkuvan.
- Storri, mitä sanot? - Herra, en huolehdi Guthrumista, vaan teistä.
Storri on vähän jäykkä. Hänkään ei tajunnut sitä.
- Pelkkää valetta. Katso hänen silmiään. - On sinun vuorosi kuolla, Ubba.
- Tiedän sen. Katsoin riimuista. - Lisää valheita.
Jaarli Ragnar Peloton on jumalten luona ja he ovat vihaisia sinulle.
- Jätit kuoleman kostamatta. - Se ei ole minun asiani, -
- vaan hänen poikansa. - On sinun vuorosi kuolla.
Taistele, niin nähdään kenen vuoro on kuolla!
- Me neuvottelemme. - Et sano enää sanaakaan!
- Hän ei sano enää sanaakaan! - Ei sano ei.
Minä en sano enää sanaakaan.
Puhumisen aika on ohi.
Senkin näädän paska.
Entä nyt?
- Mitä hyödyimme? - Nyt meillä on aikaa.
Kuinka? He haluavat tappaa meidät entistä kovemmin.
Meidän pitäisi hyökätä.
Mieheni ovat hyviä.
Vaikka puolilla heistä on aseenaan sirppi, he ovat täällä.
Sirpeilläkin voi tappaa.
Kuinka hyvin tunnet Ubban?
Olen tuntenut hänet 11-vuotiaasta.
Paras koskaan näkemäni soturi.
Hän on varovainen. Kuuntelee aina jumalia.
Ärsytin vain saadakseni hänet epäilemään.
Epäilyksellä menee hetki hälvetä.
Sinulla on aikaa, mutta mielestäni meidän pitäisi hyökätä.
Jos hyökkäämme, meidät saarretaan. Kaikki mieheni kuolevat.
Tunnen heistä jokaisen.
Toivoin, että tämä kukkula ja Alfred saattaisi pelastaa heidät...
- Meidät. - Entä jos pystyisimme saartamaan tanskalaiset?
- Kuinka? - Poltamme heidän laivansa.
Vaikka saisimme vain kolme tai neljä, he juoksisivat paloa kohti.
- Sitten hyökkäämme. - He olisivat liian sekaisin kilpimuuriin.
Voisimme tappaa heitä, ennen kuin huomaavat tulomme.
- Kuka sytyttäisi palot? - Minä.
Yksin.
Sinun on annettava sanasi, että hyökkäät, kun tulipalo alkaa.
Saat sanani.
Jos onnistumme, olet pelastanut Wessexin.
Jos hän onnistuu polttamaan laivat, -
- se luo paniikkia tanskalaisiin. - Joka on tavoitteena.
Kuinka hyödynnämme sen paniikin parhaiten?
Onnistuuko hyökkäys?
Eikö olisi parempi paeta tältä kukkulalta?
Voisimme palata Winchesteriin menettämättä ketään.
Paitsi Uhtredin.
Isä, jos Uhtredin puheet myrskystä ovat totta, -
ja Guthrumin laivasto on tuhottu, -
yhdistäisimme voimamme Alfredin kanssa.
Voisimme hyvin tavata hänet matkalla.
Olisimme kaikki Ubbaa vastaan.
Se kävisi järkeen.
Annoin hänelle sanani.
Hän kuolee ja voit kutsua häntä sankariksi.
Muut ovat täällä.
Sinun on päätettävä, mitä sanot heille.
Kutsuin teidät, jotta voitte käskeä kaikki miehenne valmiiksi.
- Lähdemme liikkeelle pian. - Lähdemmekö?
Uhtred tarjoutui harhauttamaan tanskalaisia. Hän sytyttää heidän laivansa palamaan.
- Hänkö lähti yksin? - Aivan.
Jos hän onnistuu harhautuksessa, lähdemme liikkeelle.
- Mihin suuntaan. - Valmistelkaa miehenne. Älkää kertoko mitään.
- Kaikella kunnioituksella, ette kertonut mitään. - Käskin valmistella miehenne.
- Taisteluunko? - Valmistelkaa miehenne, kumpikin.
- Menkää. - Valmistautukaa.
Joella ei näy mitään.
- Aamu sarastaa kohta. - Voitko olla puhumatta?
Hyvä on.
Laiva tulessa!
- Mitä on tekeillä? - Hakekaa ämpärit ja tynnyrit!
Lordi Odda, olemme valmiita, mutta mihin?
Hän teki sen.
Hän sytytti laivat.
- Hyökkäämme. - Herra, oletteko hereillä?
- Mitä? - Laivat ovat tulessa.
- Se on hän. Tiedän sen. - Kyllä.
Näit heidän kuolevan kukkulalla.
- Etkö nähnyt tulipaloa? - Näen sen, mitä riimut näyttävät.
- Montako alusta on palanut? - En tiedä. Monta.
Heidän täytyy suunnitella jotain.
Tuolla. Se on hän.
Sinä! Uhtred Ragnarson!
Pelkäätkö minua?
Mies miestä vastaan!
Teen tämän rehdisti!
Taisteletko minua vastaan?
Oletko Ragnar Pelottoman poika?
Vai oletko pelkuri?
Taistelen sinua vastaan, Ubba, jos sitä haluat, -
- mutta sinä kuolet. - Hakekaa hänelle kilpi.
- Olet puolialasti, voit vilustua. - Tämä ei kestä kauan.
Sytytitkö sinä tulipalot?
Jumalien on täytynyt sytyttää.
Ne ovat vihaisia sinulle.
Verenvuotoon vai kuolemaan?
Mene Valhallaan.
Kilpimuuri!
Tappakaa paskiaiset!
Sitokaa heidät tiukasti. Jos joku vastustaa, marssittakaa jokeen.
Pistelehän tämä napaasi, ääliö.
Luoja tietää, että olet ansainnut sen.
Lordi Odda on haavoittunut.
Pahasti.
- Hän piti sanansa. - Tietenkin.
Hän on kunnon mies. Hyvä jaarli.
- Haluan, että Ubba haudataan kirveensä kanssa. - Hänen kirveensä on kadonnut.
- Nuori Odda haluaa paloitella hänet. - Se ei saa tapahtua.
- Hän olisi tehnyt saman Oddalle... - Hän on Ubba, niin lähellä kuin tanskalainen voi olla kuningas.
Pidän huolen, että hänet haudataan.
Sinulla on tehtävä edessäsi. Menet suoraan Alfredin luo -
ja polvistut hänen eteensä ja sanot mulkulle, että pelastit Wessexin.
- En, menen Mildrithin luo. - Jos et tee sitä, joku muu roisto tekee sen.
- Siellä on palkinto. - Miehet näkivät sen. He tietävät, mitä tein.
Antaa heidän kertoa Alfredille.
- Haluan nähdä poikani. - Olet oikea pökäle.
Haluan kiittää, ettet hylännyt minua.
Tiedän, että se olisi ollut järkevä valinta.
Menen tiluksillenne nyt tapaamaan Mildrithiä ja poikaani.
Palvelit Alfredia hyvin tänään.
Kiitos.
Kuka siellä?
Pyydän anteeksi. Näytät liian kauniilta tulla häirityksi.
Voit häiritä minua vaikka heti.
Uhtred, Uhtredin poika.
Joka on toisen Uhtredin poika ja tämä toisen.
Hänellä on valtakunta perittävänä.
Katson, että se tapahtuu.
Huomenna tai ylihuomenna, lähdemme kotiin -
ja sitten Winchesteriin.
Me kolme.
Menen Alfredin luo ja hän lankeaa eteeni.
- Lankeaako? - Lankeaa.
Mitä?
Hän vapauttaa meidät ainakin velastamme.
Me rakennamme suuren salin ja pidämme juhlat.
Pitäisin siitä.
Haluaisin, että Uhtred kastetaan Winchesterissä.
Isä Beocca voisi suorittaa seremonian. Hän ilahtuisi siitä.
Uhtred, haluan sitä.
Jumala on hyvä, Uhtred. Hän piti sinut turvassa.
Hän toi sinut kotiin luokseni.
Miekkani piti minut turvassa.
HOLDENHURST WESSEXIN KUNINGASKUNTA
He eivät ole vielä menneet taisteluun. Se on hyvä.
Vain minä puhun.
Alfred saa vain yhden selvän viestin.
- Millainen mieliala leirissä on? - Hyvä.
- Miehet voivat hyvin. - Pelkäävätkö he?
Ei normaalia enempää.
Olen huolissani, etten innoita heitä.
Etteivät he näe minua soturina.
Tuolla on Odda.
Mitä tämä on?
Nuori Odda. Sinulla on uutisia. Missä isäsi on?
Hän haavoittui taistelussa. Cynuitin suuressa taistelussa.
Minulla on lahja teille.
Ubba on kuollut. Hänen armeijansa on kukistettu.
- Onko tämä totta? - On, kaksi päivää sitten.
Ylistäkää Jumalaa.
Sittenhän Wessex on pelastettu.
Ainakin toistaiseksi.
Guthrumilla ei ole vaihtoehtoa kuin solmia rauha.
Isäsi toipuessa otat hänen paikkansa. Hänen maansa ovat sinun maitasi.
Wessex on turvassa.
WINCHESTER WESSEXIN KUNINGASKUNTA
Kaikki ovat menossa palatsiin.
Siellä on oltava juhlat rukoilijoille.
Tämä on sinun ansiotasi.
Sali on täynnä! Siellä ei ole enää tilaa!
Kuningas on iloinen tulostanne, mutta teidän on rukoiltava ulkona.
Palatsi on täynnä. Olutta ja ruokaa riittää kaikille.
- Olet viimeinkin täällä. - Niin olen, lapseni kera.
- Luojalle kiitos, olet elossa. - Tietysti, miksi en olisi?
- Olit Werhamissa panttivankina. - En, olin Cynuitin taistelussa.
Eikö sinulle kerrottu?
- Menen tapaamaan Alfredia. - Mitä nyt?
Ei mitään. Kaikki varmasti selviää aikanaan.
- Tapaan hänet nyt. - Ei, Uhtred. Alfred haluaa rauhaa.
Uhtred, pyydän!
Uhtred, miekkasi!
- Anteeksi, mutta kuulin teidän luulleen minun kuolleen. - Nyt ei ole oikea aika.
Isä Beocca luuli minun kuolleen, vaikka olin vastikään Cynuitissa lordi Oddan kanssa.
Suunnittelin lordi Oddan kanssa hyökkäyksen. Eikö poika sanonut?
- Uhtred, lopeta. - Ehkä haluaisit puhua nyt.
- Odda, et sano sanaakaan. - Ehkäpä haluaisit kuvailla Ubban kuoleman.
Haluaisin kutsua tämän jaarlin kiitosrukoukseen kanssamme.
Kiittää mitä? Voittoako vai pakanan kuolemaa?
- Kenen luulette tappaneen hänet? - En voi pelastaa sinua.
Taistelin Ubban kanssa mies miestä vastaan. Minä tapoin hänet.
Oli hänen kirveensä miekkaani vastaan. Tätä miekkaa.
- Onko täällä ketään, joka haluaa kieltää sen? - Paikoillasi.
Jokainen liikkumatta ja hiljaa.
Olen saanut tarpeekseni. Tämä ei ole soveliasta.
- Laita miekkasi tuppeen ja muista paikkasi. - Yritän vain sanoa, että...
Olet rikkonut rauhani.
Olet rikkonut Herran rauhan, ja tuonut aseen pyhään paikkaan.
- Puhun totta. - Menet pihalle odottamaan tuomiotani.
- Tuomiotako? Mistä? En ole tehnyt mitään väärää. - Suu kiinni!
Jatkamme pitämällä hiljaisen hetken, -
löytääksemme jälleen rauhan.
Tätä keskeytystä ei voi jättää rankaisematta. Sen täytyy olla kuolema.
Olkoon rauha kanssasi, rakkaani.
- Miksi et voi koskaan olla kärsivällinen? - Haluan vain oikeutta.
- Totuus tulee ilmi uskon myötä. - Nyt ei ole aika puhua uskosta.
- Nyt on juuri oikea aika. Nyt sitä tarvitaan. - Minulla sitä ei ole.
Sinussa on liikaa vihaa.
Sinusta pitää karkottaa pahat henget.
Sinun pitäisi löytää Jumala. Rukoilen puolestasi.
- Kaipaat nöyryyttä. - Kaipaan vain oikeutta.
- Oletko selvinnyt? - Hienovaraista.
Joudut matelemaan.
- Taasko? - Tule mukaani.
Pakenin vain luostarista.
- Jaarli Wulfhere. - Uskoakseni tunnet tämän ihmisraunion.
- Olemme tavanneet. - Minut lähetettiin rankaisemaan sinua ja häntä.
Kuninkaan vaimo haluaisi minun repivän suolesi ulos haisevan perseesi kautta.
Aelswith on aina ollut kekseliäs.
Rouva, Aelswith odottaa sinua kappelissa.
- Tiedätkö miten teostasi rangaistaan? - Sakolla.
- Maksettava varmaankin kirkolle. - Kuolemalla.
Alfred on kuitenkin armollinen. Sinua ei hirtetä. Ei ainakaan tänään.
Hän haluaa vakuuden, että säilytät rauhan.
- Minkä rauhan? - Hänen rauhansa, idiootti.
Sillä ei ole vitunkaan väliä, että tapoit Ubban.
Tärkeää on se, että nuorempi Odda on vaatinut kunniaa.
Jos hänen isänsä kuolee, hänestä tulee yksi Wessexin rikkaimmista miehistä, -
- ja miehet haluavat ylistää hänen rohkeuttaan. - Minun rohkeuttani.
Ei vitunkaan väliä. Aurinko paistaa nyt nuoren Oddan peräreikään -
sokaisevasti.
Ymmärrätkö? Hyvä.
- Nyt saat tehdä katumusharjoituksen. - Että mitä?
Madella. Sinut puetaan tytöksi, -
menet polvillesi, ja sinua nöyryytetään.
- En aio madella. - Silloin Aelswith saa toivomansa, -
ja vedän suolesi perseen kautta ulos. Miten siis tahdot?
Polvillenne.
Nyt ryömitte koko matkan palatsiin asti, -
missä suutelette ristiä ja makaatte maassa naamallanne.
- Mitä sitten? - Jumala ja kuningas antavat teille anteeksi.
Liikkeelle.
Menen edellä, mutta jäät minulle velkaa.
- Mitä? - Oi!
Oi herra, olen syntinen!
Älkää katsoko minua!
Olen syntinen, herra, suurin syntinen minkä koskaan näette!
Olen tuntenut naisia, herra!
- Paljon naisia! - Onnekas pirulainen.
Kaikenkokoisia naisia. Isotissisiä ja pienitissisiä.
Olen puristanut ja suudellut niitä kaikkia. Olen lepuuttanut päätäni -
hyvin pahojen naisten kauniilla rinnoilla, herra.
Antakaa minulle anteeksi! En enää tiedä, -
montako naista minulla on ollut, mutta tiedän, että se on tasan puolet -
hyväilemieni tissien määrästä.
Jumala, rakastan tissejä!
Lähetä minulle enkeli, Herra!
Ettäkö voisit naida häntä?
Tissitön enkeli opastamaan minua!
Ei enää palvelustyttöjä makuukamariini, herra.
Pyydän. Rukoilen teitä.
Teidän on maattava maassa ja suudeltava ristiä.
Suudelkaa persettäni. Sinä ja Jumalasi.
- Uhtred, pysähdy. - Lähdemme pois täältä.
- Emme voi. - Lähdemme. Kerää tavarasi.
Pian on pimeää ja lapsi on kastettava.
- Se on tärkeää. - Minun poikaani ei kasteta.
Yksikään pappi ei kuiski valheita hänen korviinsa ja hukuta puoliksi veteen.
- Lopeta. Olet vain vihainen. - Hän on pakana, kuten isänsä!
- Miksi sanot noin? - Jäämme yöksi. Etsin sinut aamulla.
- Mihin menet? - Juomaan ja huoraamaan. Rakastanhan tissejä.
Arvostamme tissin hienouksia.
Pienempi tissi, helposti käsiteltävä tissi, -
terhakka, innokas, ilahduttava tissi. Pehmeäntuntuinen tissi, -
tissi, joka saa olon tuntumaan kodikkaalta.
- Miten polvesi voivat? - En voi nauraa asialle.
- Täällä ei ole oikeutta. On vain kirkko. - Tiesit sen.
Kuulin, että olet nuoren Oddan mies nykyään.
Olen siirtynyt isältä pojalle, kuten maakin.
- En voi jäädä Wessexiin. - Sinulla on vaimo ja lapsi, -
jota et malttanut olla näkemättä. Mihin menisit?
- Odda pelkää, että tapat hänet. - Kerro hänelle, että saatan tehdä sen.
Kerro se hänelle joka yö ennen nukkumaanmenoa.
Minun täytyy löytää vaurautta, mutta täällä se on mahdotonta.
- Tanskalaiset ottavat kaiken näkemänsä. - Sitten mekin teemme niin.
Meistä tulee ryösteleviä tanskalaisia.
Miehet seuraavat sinua.
Miehet, jotka koulutimme ja jotka olivat Cynuitissa, seuraavat sinua.
- Sanoitko, että lähdemme ryöstöretkelle? - Löydämme vaurautta ja otamme sen.
- Täällä Wessexissäkö? - Ei. Et paskanna omaan pesääsi.
Cornwalumissa. Otamme sen briteiltä.
Älä vastaa vielä myöntävästi. Mieti.
Teen itse samoin.
Miksi Odda pitäisi ainoastaan palkita?
Tervetuloa, herra.
En odottanut teitä kotiin näin pian.
- Menikö kaste hyvin? - Tuo on hieno puu.
- Hyvää päivää, arvon rouva. - Kurjaa päivää.
- Mistä puu on kaadettu? - Harjanteen huipulta, herra.
- Minun maaltaniko? - Kyllä. Vien sen Wigulfille halkaistavaksi.
- Ostaako hän sen? - Hän halkaisee sen, herra.
Tarvitsemme puuta korjaustöihin. Hän ottaa maksunsa halkaistuna puuna.
Jos tarvitsemme puuta, miksi emme halkaise itse?
- Wigulf on aina tehnyt sen, herra. - Jos siis menen Wigulfin luo, -
hän pystyy kertomaan, montako puuta hän on halkaissut.
Sitten näytät minulle puutavaran. Minkä arvoinen tällainen puu on?
- 8, 9 shillinkiäkö? - En ole varma, herra.
- Paljonko hän maksaa sinulle puustani? - Se on yksi puu, herra.
- Kuinka paljon hän maksaa sinulle? - Pyydän, rouva.
Paljonko hän maksaa sinulle puustani?
- Uhtred, älä. - Ole hiljaa.
Tuo oli oikeutta.
Suomennos: _camel_, SKX, horge, urponeiti, BlackWolf